Det sjokkerende dramaet du snart får se-
- er kanskje amerikansk kriminalhistories mest bisarre sak.
De utrolige hendelsene som skildres her-
- baseres på avisartikler og rettsprotokoller.
Dette er en sann historie.
MARTHA BECK OVERSYKEPLEIER
- Hva skjedde? - Noen blandet klor og ammoniakk.
- Deg igjen, Severna. Er du uskadd? - Ja, miss Beck. Jeg tok feil.
- Godt at jeg var her. - Hva gjorde du her, Jackson?
Hvorfor er du ikke på avdelingen din?
Akkurat, nå forstår jeg hva som skjedde.
Gjør som dere vil utenfor sykehuset, -
- men her inne er dere like ille som ammoniakk og klor. Ha deg ut herfra!
Dette er et laboratorium, ikke et motellrom.
Jeg vil ikke se deg her igjen. Er det oppfattet?
Det tror jeg, miss Beck.
Alt er i orden. Gå tilbake til plassene deres.
Jeg tar meg av deg senere. Møt på kontoret mitt i morgen tidlig.
- Jeg er lei for det, miss Beck. - Aldri bryt reglene mine igjen.
Hei, vennen. Herregud så trykkende det er.
Og det er bare april. Jeg håper du kjøpte øl. Du er tom.
- Skulle du ikke ha henne hos deg? - Hun sa at hun ville legge seg.
Så jeg sa: "Legg deg på soverommet mitt til Martha kommer."
Da kunne jeg ha gjort husarbeidet. Men hun ville ligge på sitt eget rom.
Hun tror at hun er dronning.
- Så vanskelig hun er. - Hun kan ikke noe for å være senil.
- Jeg er helt ferdig. - Det var noe.
Jeg gir deg posten din før jeg glemmer det og tar den med meg.
TANTE CARRIES VENNSKAPSKLUBB
Hvem har sendt dette?
- Jeg har aldri søkt om dette. - Hva er galt med deg?
Er dette en slags aprilspøk? I så fall er den ikke morsom!
Skulle ikke du slanke deg?
Hvorfor spiser du kringler før maten? Saltet får deg bare til å drikke.
- Vet du hvor fettdannende det er? - La meg være, jeg er sulten!
Herregud, Martha.
Beklager.
Jeg hadde ikke sendt det til deg hvis jeg visste du ville bli så sint.
Var det du som sendte det?
Martha! Hva er i veien, min lille pike?
Gi deg, mamma, jeg er ikke din lille pike!
- Det er vel ikke en mann? - Vær så snill!
La din datter være. Du ser vel hvor opprørt hun er?
Hun har vært slem mot meg hele dagen.
Nå skal jeg legge meg i min egen seng.
God idé, mamma. Jeg roper på deg når aftensmaten er ferdig.
- Takk for aprilspøken. - Kom an, Martha.
Hva slags venn tror du jeg er? Ja, jeg sendte det i ditt navn.
- Hvorfor gjorde du det? - Bare se på det.
"Ingen flere ensomme netter for disse heldige to."
"Men var det virkelig hell? Nei, tante Carrie førte dem sammen."
"Hun kan åpne døren til spennende, nye vennskap. Skriv til henne."
"Det kan forandre ditt ensomme liv."
Martha, du trenger bare en mann.
Jo da, du er litt tykkfallen, men du er ikke en gammel kjerring.
Du er nok sexy for den rette mannen.
Kom an, fyll ut søknaden. Hva har du å tape?
- La meg se på det. - Her, før du ombestemmer deg.
- Jeg kan hjelpe deg. Hvor er pennen? - I skapet.
- Er det virkelig i orden? - Hva har du å tape?
- Må jeg være ærlig på spørsmålene? - Det er jo ingen domstol.
Det gjør nok ingen skade. Tror du at noen vil skrive?
Det finnes bare én måte å finne ut av det på. Du takker meg kanskje en dag!
Kjære Martha.
Jeg håper det er i orden at jeg tiltaler deg med fornavnet.
Jeg vet ærlig talt ikke hvordan jeg skal innlede dette brevet.
Dette er første gang jeg skriver et brev av denne typen.
Skal jeg fortelle om meg selv? Jeg er 34 år og ser ifølge andre godt ut.
Jeg importerer varer fra Spania, mitt moderland.
Jeg bor alene i en leilighet som jeg en dag håper å dele med en kone.
Hvorfor sender jeg mitt debutbrev til deg?
Fordi du er sykepleier, så jeg vet at du har mye kjærlighet i hjertet.
Din venn, Raymond Fernandez.
Jeg må innrømme at dine sjarmerende brev har lyst opp livet mitt.
Kjære Raymond, takk for bildet.
Akkurat som jeg så for meg. Her er et bilde som ikke yter meg rettferd.
Kall meg Ray. Det har kun én kvinne gjort, en barndomskjæreste.
Dagene jeg får brevene dine går alltid mye lettere.
Send meg en hårlokk.
Min kjære, sjalet er så vakkert.
- Jeg skal prøve å besøke deg. - Jeg lengter til du kommer.
ANKOMMER TOGSTASJONEN I MOBILE TIRSDAG. RAY
Jeg kan fortsatt ikke bevege meg. For en herlig middag!
Jeg bakte pekanpaien.
Den var det beste ved måltidet, mrs Beck.
- Vil du ha et glass til, mamma? - Jeg pleier ikke engang å få ett!
Dette er en spesiell anledning.
- Du har ikke drukket ett engang. - Kanskje et lite glass.
- Jeg teller kalorier. - Jeg henter det til deg.
- Jeg ber om unnskyldning for mor. - Hun er bedårende.
Er det fælt av meg å gi henne en sovetablett?
Nei. Jeg vil også at vi skal være alene.
- Her, mor. Ta vitaminene dine. - Men jeg tok tabletten i morges.
- Nei, jeg glemte den. - Denne ser annerledes ut.
- Det er en ny type fra sykehuset. - Hun behandler meg som et barn.
- Fant du platen, mrs Beck? - Ja.
Jeg valgte denne for Raymond. Spill den, for jeg liker ham.
Han er den hyggeligste beundreren du har hatt.
- Han er en latiner fra Manhattan. - Det var ikke morsomt, mamma.
Jo, det er sjarmerende. En sang til ære for meg.
Takk, bella signora!
- Hvem vil danse rumba med meg? - Jeg vil.
Gjør det selv. Vi ser på.
Hun sover.
Vi legger henne på soverommet.
Nei. Hun kommer ikke til å merke noe.
Gi meg hånden din.
Ikke vær en blyg sykepleier.
Kjære, ikke gråt igjen. Da klarer jeg ikke sette meg på toget.
Jeg kan ikke noe for det. Jeg trodde ikke du skulle dra så snart.
Hvis ikke jeg tar imot ikonene, taper jeg flere hundre dollar.
Uten lånet ditt hadde jeg måttet dra enda tidligere, før bankene stenger.
- Ja? - Et brev til miss Beck.
Det er meg. Takk.
Bunny?
Bunny! Slipp meg inn!
Hva?
Jeg kan ikke tro det.
Var politiet der?
Nei, du skal selvsagt ikke ringe politiet.
Du er herlig, Bunny.
Kan hun ikke leve uten meg?
- Kan jeg ikke snakke med stakkaren? - Nei, hun vet ikke at jeg ringer.
Jeg ringer fra min leilighet.
Du aner ikke hvor syk hun ble av all gassen.
Takk og lov for at jeg kom tidsnok. For en story for avisene!
Hva?
La henne være!
Ray? Nei, det var min nye valp.
Han hoppet på Martha, og jeg var redd for at han skulle vekke henne.
Sa jeg det? Jeg er så nervøs at jeg ikke vet hva jeg sier.
Hun er i min leilighet, i sengen min.
Jeg tør ikke la henne være alene. Jeg vet ikke hva hun vil gjøre.
Nei, hun kan ikke snakke med deg. Hun er bevisstløs.
Ray, Ray...
Jeg vil dø. Jeg vil dø.
Jeg hører henne. La meg snakke med henne.
Martha? Martha, det er meg, Bunny.
Bunny. Jeg snakker med Ray.
Hun vil ikke. Hun sier at du ikke elsker henne og at hun vil dø.
Hun ber deg lese i avisen at hun har tatt livet sitt.
Si at jeg elsker henne.
Vent litt, Ray. Han sier at han elsker deg.
Ray, jeg tror hun kan ta telefonen nå.
Hallo? Ray?
Kjære?
Jeg mente det ikke.
Hør her, Ray. Du må komme hit, ellers tar jeg selvmord.
Jeg kommer meg ikke bort nå, kjære.
Vil du komme opp hit på besøk?
Din lille galning!
Nå som du vet alt om meg, elsker du meg fortsatt?
Ja.
- Vil du begå selvmord for min del? - Ja.
Vil du ikke melde meg til politiet?
Nei.
Jeg må gifte meg med den Acker-kvinnen. Vent til etter det.
Du må dra hjem til Mobile.
Du kan ikke etterlate din mor hos den kvinnen. Dra tilbake til sykehuset.
Hvordan kan jeg det, nå som jeg vet at du er med en annen kvinne?
Jeg skal ikke røre henne. Jeg tar alt hun har før bryllupet.
- Blir det ingen bryllupsreise? - Jeg dumper henne umiddelbart.
Det er ikke som dette.
- Og så kommer du til Mobile? - Ja.
Vi planlegger fremtiden vår sammen.
Jeg lover.
Etter at mrs Flynn ringte og fortalte at du dro til New York, -
- gikk jeg inn for å lete etter skjemaet.
Du glemte visst en del lidenskapelig korrespondanse med en mr Fernandez.
Du bør ta dem med deg hjem. Styret hadde ikke likt-
- at vår oversykepleier er innblandet i en kontaktannonseskandale.
Hvordan våger du å gå gjennom skrivebordet mitt?! Skam deg!
Hitler hadde kanskje rett om folk som deg.
Mrs Beck, gå ut herfra før jeg glemmer at jeg er en gentleman.
Det kan du stole på!
Og ikke skriv sjekken til Martha Beck.
Skriv den ut til mrs Raymond Fernandez.
Hva tror du om meg? Jeg dro til New York for å gifte meg.
- To kan bo like billig som én. - La meg gratulere brudgommen.
Dette er Bunny, Ray. Hvordan kan du stjele min beste venn?
Ja! Nå som dere to er spleiset...
Spleiset. Gift, Ray.
Akkurat. Ikke glem å komme på besøk. Greit, her har du henne.
- Hei. - Fortalte du henne at vi er gift?
Ja. Mamma også.
Herregud! Jeg gifter meg med Doris Acker i New Jersey i neste uke!
Jeg kan ikke ta henne hit hvis du er her.
- Jeg må fortsette med forretningene. - Ta det med ro, jeg kommer på noe.
- Hva er galt nå? - Det er mamma.
- Hun vil ikke flytte til New York. - Martha, det kommer ikke på tale!
Jeg mener det!
Du sier at du elsker meg og at du kommer til å ta livet av deg.
- Men du kan ikke ta med gamla! - Hva skal jeg gjøre med henne?
Bli kvitt henne! Kvel henne! Gjør hva du vil, men ikke ta henne med deg!
Skjønner du?
Ja, jeg skjønner.
Jeg venter utenfor, mrs Fernandez, mens du tar farvel med henne.
- Jeg må gå nå, mamma. - Bare gå.
Gå! Jeg vil aldri se deg igjen.
- Ikke si slikt. - Du etterlater meg her for å dø!
Nå som du er gift vil du kvitte deg med meg.
Jeg må søke jobb i New York. Noen må jo ta hånd om deg.
Med en gang Ray og jeg har kommet i hus, så henter vi deg.
Det er en løgn. Du vil bare kvitte deg med meg!
Du graver min grav, for du dreper meg ved å etterlate meg her.
Du dreper meg!
Ha det, mamma.
Martha, ikke gå. Jeg er lei for det.
La meg bli med. Jeg lover å ikke være til besvær.
Vær så snill, ikke etterlat meg. Jeg er redd! Ikke gå, Martha!
Det er trist når de blir senile.
Send regningen den første hver måned til adressen i New York. Ha det.
Fanken ta deg! Jeg håper du ender opp slik!
Jeg håper noen gjør dette mot deg!
Som fredsdommer i Morris kommune i New Jersey-
-erklærer jeg herved Doris Acker-
- og Raymond Fernandez til ekte rettefolk å være.
Du kan kysse bruden.
Skal du ikke gratulere meg, mrs Beck?
- Du kan kalle min søster Martha. - Martha.
- Bilen din er god å kjøre, Doris. - Bilen vår, kjære.
Ha det, Morristown videregående. Vi ses til høsten!
Jeg gleder meg til å se hvordan elevene reagerer når jeg sier det.
"Gutter og jenter, fra og med nå skal dere kalle meg mrs Fernandez."
Trodde de at du ville forbli en peppermø for alltid?
Sa jeg feil ord, kjære? Engelsken min!
Betyr ikke det "møy"?
Du er så søt! Jeg gleder meg til å se leiligheten vår.
- Ray, hvor er du, kjære? - I stuen, Doris.
- Hent et håndkle til meg. - Kommer du ut nå?
Nei, bruden har tenkt å ta et langt bad.
Men jeg savner deg, søtnos. Hent et håndkle.
Vi er jo gift.
Kom an. Du har jo sett det før.
Jeg kommer ut snart, kjekken.
- For raskt, for raskt. - Hva er for raskt?
Du tok tingene hennes i går kveld. Du burde latt meg gjøre det senere, -
- som jeg alltid gjør. Nå vil hun ha dem tilbake.
- Hun er rasende! - Hvor er hun?
På soverommet. Hun pakker.
- God morgen. - Jeg drar!
Allerede? Det var en kort bryllupsreise.
Bryllupsreise? Forklar din bror hva som pleier å skje på bryllupsreiser.
Før jeg drar vil jeg ha ringene og pengebeltet tilbake.
Hva for noe?
Mine to ringer, og pengebeltet som inneholdt 2000 dollar!
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Noen har tatt det!
Hør her! Man kan bli saksøkt for å komme med falske anklager.
- Jeg vil ha ringene og pengene! - Senk stemmen. Vi er ikke på skolen.
- Få det, ellers skaper jeg problemer! - Hvordan våger du snakke slik?
Hva hadde rektor på skolen sagt hvis han så brevene du sendte?
Jeg fikk sjokk da jeg så hva en skolefrøken kunne skrive.
Jeg drar nå. Jeg er heldig som fortsatt har bilnøklene.
Hvem hindrer deg?
Hvorfor lar du ikke din bror snakke for seg selv?
Du er mer som en mor enn en søster.
Si noe, Ray! Er du redd for henne?
- Ha deg ut! - Jeg drar.
Dette er ikke slutten! Du får høre fra min advokat!
Hun er en slask. Det tok meg en halvtime å vaske soverommet.
Jeg tar på meg jakken. Det kan være kaldt på båten.
- Endelig får jeg se New York. - En båttur er den beste måten.
- Hvem er det til? - En dame i Missouri, Myrtle Young.
Da går vi.
Hvorfor skriver du til henne?
Fordi hun gir meg 4000 dollar for å gifte meg med henne.
Hold det mens jeg låser.
Hvor fikk du "Charles Martin" fra?
Hun vil være gift når hun føder så hun ikke bli arveløs.
- Hun har fått nok av menn. - Sier alle som er smelt på tjukken.
- "På tjukken"? - Gravide.
Skriv at du gifter deg med henne.
I det neste brevet kan du skrive at din gifte søster, mrs Beck, blir med.
En utmerket idé, mrs Beck.
Her er det. Det er ikke Tara. Det er ikke engang Little Rock.
- Har foreldrene dine et fint sted? - Om de har!
Hadde det ikke vært for en viss gift fjott, hadde jeg vært hjemme nå.
- Det er en liten leilighet. - Jeg fikk ikke tak i noe bedre.
Jeg visste ikke at du skulle bli med før i forrige uke.
To senger hadde vært bedre. Jeg liker ikke å dele dobbeltseng.
- Ikke med en kvinne. - Du kan alltids sove her inne.
Charles og jeg er tross alt gift.
Du er faktisk mye søtere enn på bildet.
Nei, ikke søtere. Heller mer sexy.
- Var ikke du over menn? - Du høres ut som min mor.
Vent! Jeg tror jeg skal ringe mamma og pappa.
Nå som jeg har fått en ektemann kan jeg innlede forsoningen.
- Hvilken forsoning? - Jeg gir dem adressen.
De vet ikke hvor jeg er.
Så presenterer jeg dem for deres nye svigersønn-
-mens vi snakker på telefonen!
Min mørke og kjekke ektemann.
Og hans sykepleiersøster, som har kommet helt fra New York-
-for å ta hånd om meg mens jeg føder.
Vent til i morgen, Myrtle. Jeg er for trøtt til å sjarmere dem.
Jeg synes vi bør legge oss.
Da går jeg ned og låser min nye bruktbil.
Jeg vil uansett hente noe til Charles.
Jeg kommer straks tilbake.
- Var alle pengene i konvolutten? - Ja, hun holdt ord.
- Vi må stikke. - Det er ikke riktig.
Hvorfor vente til hun forteller det til foreldrene? Det var ikke planen.
- Vi bør dra før noe skjer. - Jeg snakker henne fra det i morgen.
- Jeg liker henne ikke. - Martha, vi er utslitte.
Vi overnatter i det minste.
Nå kommer hun.
Jeg vet ikke hva dere har tenkt å gjøre, men jeg tar et bad.
- Jeg hentet bryllupsgaven din. - En gave? Det hadde du ikke trengt.
Uansett anledning er vi tross alt gifte.
- Alle papirene er underskrevet. - Ja visst.
Og du holdt din del av overenskomsten.
Åpne gaven, jeg vil se den på deg.
- Er det noe å ha på seg? - Åpne, så får du se.
Kjære, du ser uimotståelig ut.
- Den er ikke verst. - Den dekker alt.
Hvorfor har jeg aldri tenkt på det?
- Hva foregår her inne? - Liker du din brors tilskudd?
- Hva da? En parykk? - Nei, det er en tupé, Martha.
- Jeg synes han ser bedårende ut. - Hvor har du den fra?
Jeg kjøpte den i New York før vi dro.
Jeg tenkte det ville være artig å endre utseendet litt.
Det ser ikke så verst ut. Jeg må bare bli vant til det.
Vi burde legge oss. Myrtle, du kan ta et langt bad.
- Hva mener du? Lukter jeg vondt? - Nei, min søster mente ikke noe.
Hun er så vant til sykehusrutinene.
Jeg rer opp sengen min. God natt, mine damer.
Jeg mente ikke noe med det. Et varmt bad er virkelig avslappende.
- Du burde prøve. - Ja, kanskje det.
Jeg er faktisk litt sliten.
Hun er i badekaret.
Ikke nå, jeg er trøtt.
Hun kan komme inn.
- Du brydde deg ikke om Doris Acker. - Vi gjorde mange feil den kvelden.
Gå og legg deg, og ikke rør tingene hennes.
Man må ha rett håndlag for slikt, og det har ikke du.
Forstår du?
Martha?
Martha, er du våken?
Legg deg nå, min kjære, så snakker vi om ekteskapet i morgen.
Martha!
- Martha, jeg har jo sagt... - Hvem er Martha?
Oi, hvorfor kalte jeg deg Martha? Gå og legg deg igjen.
- Jeg får ikke sove. Kan vi snakke? - Jeg sa at vi kunne snakke i morgen.
Ok, ikke noe snakk!
Hva er det? Skjønner du ikke at jeg er gal etter deg?
- Min søster er i det andre... - Hun sover som en stokk.
Kom igjen, vil du ikke utforske litt?
Ikke vær så sjenert.
Jeg er allerede i trøbbel, så la oss ha det litt moro.
- Ikke nå. - Du oppfører deg som en jomfru!
Din søster er som en mor for deg.
Skal jeg være sørstatsdamen din? Kom an, vil du ha litt kjærlighet?
Så flott.
Gå og legg deg, og bli liggende. Lov meg at du gjør det.
- For en frekkas du er! - Ok?
- Jeg lover. - Bra, gå nå.
- Får du ikke sove? Du vekket meg. - Beklager.
Jeg er nok bare rastløs.
- Vil du ha en sovetablett? - Har du noen andre slag?
- Hva mener du? - Glem det, du er for skvær.
Du sukker mye, hva?
På skolen lærte vi at folk som sukker mye er ustabile.
- Er det ditt problem? - Nei.
Jeg tenker bare på din bror og hvor kjekk han var i tupeen jeg ga ham.
- Han løy for deg. - Han lyver aldri for meg.
Jeg tror han er redd for deg. Det er derfor han ikke giftet seg før.
- Jeg må vise ham hvordan det gjøres. - Er du en ekspert på området?
- Tja, jeg er jo gravid. - Og ikke bare det, du er motbydelig.
- Har aldri sett en slik tøyte før! - Jeg trenger ikke høre på deg.
Jeg er forelsket i din bror, og vi kommer til å satse på ekteskapet.
Vi stikker herfra på pletten. Vi flytter til Little Rock.
Jeg skal ordne alt med min far i morgen.
Charles glir inn hos oss. Han har stil.
Og du kan dra tilbake til sykehuset der du kan bestemme over alle.
Nå går jeg tilbake til min ektemann.
- Martha, hva har du sagt til Myrtle? - Vi har snakket en hel del.
- Om hva da? - Hun lurer på om du kan elske.
- Hun har ikke snakket om noe slikt. - Jo, så visst.
For helsike, trøbbel igjen. Du burde ha blitt i New York!
- Jeg skulle ikke tatt deg med. - Så du kan gjøre hva du vil!
Det er en gal kvinne der inne og en annen her inne!
Jeg gjør meg fortjent til de 4000 dollarene!
Dette er den tredje gangen hun har kommet til meg.
Hvis jeg ville ligge med henne, hadde hun vært tilfredsstilt nå.
- Jeg vil at hun skal sovne. - Er det alt du vil ha av henne?
Ja, for guds skyld.
Så gi henne disse. Si at det er det slaget hun ba om.
Jeg... Jeg føler meg ikke bedre, Charles.
Å, jeg er veldig dårlig.
Med en gang jeg tok tablettene.
Du sovner når bussen starter.
Du kommer til å føle deg bedre når du er i Little Rock.
Hva er galt med meg, Charles? Kommer jeg til å dø av tablettene?
Nei, Myrtle. Ikke vær tullete.
Ta det med ro. Du var sikkert allergisk mot dem.
Hvorfor setter du meg på bussen alene? Jeg er så dårlig.
- Jeg vil ikke dra alene. - Det har jeg jo sagt.
Hør her. Jeg ringer foreldrene dine og ber dem møte deg på busstoppet.
Så kjører jeg bilen din ned med resten av tingene dine.
Ikke ta med deg henne. Hun skremmer meg.
Nei, hun skal tilbake til New York.
Jeg kommer helt alene. Det blir bare oss to. Ok?
Å, jeg er så syk, Charles.
Jeg har det forferdelig.
Jeg har det forferdelig, Charles.
Tiden er snart inne. Jeg må gå.
Sov, ok?
Sov.
Frøken? Hva er i veien?
Gode gud, hun er død!
Hallo? Sentralbordet?
Jeg vil ringe noteringsoverføring til miss Evelyn Long.
Housatonic Street 205 i Pittsfield i Massachusetts.
- Ikke overanstreng deg. - Ikke vær dum.
Det er fint her, men jeg skulle ønske vi var alene.
Du sa at bildet hun sendte ble tatt for 20 år siden.
Ja, de fleste gjør det. Hvordan kunne jeg vite at hun var annerledes?
Du sa ikke at jeg måtte bo på et motell.
Jeg visste ikke at huset ville være fullt av gjester til konsertene.
- Hvorfor kan ikke du bo på motellet? - Hvordan hadde det tatt seg ut?
Du lovet at du ikke skulle gifte deg med henne.
Vi drar tilbake til New York og finner et hus i forstaden, ok?
Du visste heller ikke at herregården på bildet var et pensjonat.
Ok, Martha! Hva er det du klager på?
Folk som bor i forstedene drar på sommerferie.
- Det er det vi har. - Hva slags ferie er dette for meg?
Jeg drar ikke tilbake til den varme byen enda.
Her kommer lunsjen.
Jeg burde ha latt din bror hjelpe meg. Jeg visste ikke den var så tung.
Jeg er varm. Jeg holder Ray med selskap. Blir du med?
Senere.
Her kommer jeg!
Kom an. Ikke sant det er godt?
Kom an!
Det var herlig, Martha. Du burde ta en dukkert.
Det gjør jeg kanskje.
Martha, jeg tror ikke du koser deg.
Siden du spør, liker jeg ikke å bo alene på motellet.
Jeg vet det, og det føles fælt.
Men etter Tanglewood drar alle hjem, og da har jeg plass til deg.
Det var flaks at jeg hadde plass til Ray.
Jeg har sovet i samme rom som min bror før.
Det var lenge siden, da vi fortsatt var barn.
- Skal vi spise? Jeg er sulten. - Og jeg er varm.
- Jeg hopper uti og kjøler meg ned. - Bra, gjør det.
Evelyn og jeg klargjør pikniken.
Jeg er lei for det. Det virker ikke som hun morer seg.
- Ikke vær dum. - Jeg skulle gjerne gjort henne glad.
Hun er humørsyk. Det er ikke din feil.
Se, hun koser seg i vannet.
- Skal jeg fortelle deg noe? - Hva da?
Hvis man legger seg ned her, kan ingen se deg.
For en fascinerende informasjon. Hva mener du med det?
Du kan prøve, så finner du ut av det.
Greit, da gjør jeg det.
Du lovet!
- Hva er det? - Hun så oss. Se.
Du lovet!
- Martha, kom tilbake! - Få henne til å komme tilbake.
Martha, vær så snill å komme tilbake.
- Hva er det med henne? - Vær så snill.
Hun er for langt ute. Hun er ikke en god svømmer.
Gode gud. Martha!
- Hva er det med min lille pike? - Gi deg, mamma.
- En latiner fra Manhattan. - Bli kvitt henne! Kvel henne!
For helsike!
Ha det, mamma!
Jeg dro til New York for å gifte meg.
Jeg drar ikke tilbake til den varme byen enda.
Her kommer jeg! Her kommer jeg!
Din lille galning.
Jeg mente det ikke.
Går det bra?
Her, hold deg fast i meg.
Din galning.
Din galning, jeg mente det ikke.
Jeg mente det ikke.
Din lille galning.
Vi er i delstaten New York.
Ikke vær sint på meg.
Det er jeg som burde være sint.
Ser du ikke at jeg kunne ha havnet i trøbbel på grunn av sjalusien din?
Hva? Vil du at jeg skal havne i fengsel?
Heller det enn at du ligger på teppet og elsker med en annen.
Du hadde også havnet i fengsel.
Gjerne det, hvis jeg visste at du var innelåst fra andre kvinner.
Vi får visst skaffe deg det huset i forstaden.
Lucy? Det er Janet. Vekket jeg deg?
Det er så spennende. Jeg har endelig fått et brev.
Nei, du forstår ikke. Fra klubben.
Charles Martin. Ikke sant det er søtt?
Ja, det er det eneste problemet. Han er litt ung.
45, Lucy.
Og jeg løy og sa at jeg var 56.
Men brevet er så søtt.
Han bor med sin søster, og hun valgte navnet mitt fra listen.
Hun ba ham skrive til meg. Nei, søsteren hans.
Nei, de bor ikke i Albany.
Vent litt.
Valley Stream på Long Island. Det er en forstad til New York.
Han sendte til og med et bilde av huset.
Og husk at du ikke må si et ord om dette til Albert og Sarah.
Jeg skulle glemme Vennskapsklubben, men det skader ikke å skrive-
- til en som er vennlig og raffinert, og hvis søster er sykepleier.
Ja, ikke sant de høres flotte ut? Det er klart jeg svarer.
Det er hans første brev via klubben. Og det gikk til meg!
Han kalte det for sitt debutbrev.
Ok, hva er rådet ditt?
Du har rett. Jeg hadde tenkt å svare med det samme.
Er det ikke for lenge med en uke?
Jeg vil jo ikke såre ham. Absolutt ikke.
- Har Fay svart? - Nei, det er bare regninger.
Hun har stått på listen så lenge jeg kan huske.
Hun burde kaste seg over hver minste smule.
Du skulle ha latt meg skrive brevet. Det var ikke overbevisende nok.
Vi har ikke betalt desember for min mor.
- Vi trenger hennes 10 000. - Hun kommer til å svare.
Ja, kanskje.
- Jeg bør kontakte Downing-kvinnen. - Nei, jeg vil ikke til Michigan.
- Og hun er for ung. - Hva mener du?
- Det vet du godt. - Ikke spis godteri på morgenen!
Det er fordi du gjør meg nervøs!
Hvordan tror du det føles for meg å sitte her dag ut og dag inn?
Jeg har begynt å lese dine dumme blader!
- Jeg trodde du ville dette. - Det var du som ville ha huset.
Du druknet deg nesten for å få det.
Snart kutter du vel over håndleddene så jeg skal skaffe meg en jobb.
- Eller setter på gassen igjen! - Slutt! Du vil vel se meg død.
Død? Jeg er død, ferdig.
De kaller dette stedet for "Dalbekken". For en vits!
Små fengsler på rekke og rad med tre meter gress mellom seg.
- Jeg hater Valley Stream. - Vi kan flytte et annet sted.
Hvor da? Vi kan ikke engang betale for dette råtne huset.
- Jeg kan jobbe som sykepleier igjen. - Hvordan kan vi leve på det?
Og ingen kvinne skal forsørge meg. Nei, jeg må begynne å jobbe igjen.
Jeg kan ikke satse alt på en gammel dame du valgte for meg.
Dessuten avskyr jeg gamle damer!
Jeg har tenkt å skrive til Delphine Downing i dag.
Jeg har jo sagt at når vi skaffer nok penger, kan vi gifte oss-
- og flytte et sted langt bort og slå oss ned.
Et fint sted. Ikke Valley Stream.
Når?
Hvis du gjør som jeg sier, kan det skje snart.
- Kanskje Fay svarer. - Ja, kanskje.
Men ellers drar vi til Michigan.
Hvis du elsker meg, gjør du det.
Jeg vil møte henne uten deg til jeg finner ut hvordan jeg skal gjøre det.
- Forstår du? - Ja.
Jeg sier at du hviler deg etter reisen.
Tenk på de 10 000 dollarene, så går tiden raskere.
Og i kveld feirer vi det nye året, bare oss to. Vi går et fint sted.
- Hva gjør du der inne? - Det ser du snart.
Her kommer jeg!
Klappet og klart. Hvordan ser jeg ut?
Litt for gammel for meg, men du er til å spise opp.
Jeg tror jeg vil hvile. Jeg er trøtt.
Ønsk meg lykke til, og tenk på pengene.
- Hva skjedde? - Jeg må tisse først.
- Hvorfor har du holdt deg? - Det er ingen toaletter i en kirke.
- Hva gjorde du i en kirke? - Vi gikk for å be sammen.
Og vi tente et lys for den avdøde mr Fay, som førte oss sammen.
- Hun høres senil ut. - Ja, hun nærmer seg den alderen.
Hun er minst 10 år eldre enn hun sa. I hvert fall 65!
- Syntes hun ikke du var for ung? - Nei.
Jeg minnet henne om mr Fay da de fortsatt var gift.
Hun innser ikke hvor lenge siden det må ha vært.
Hun sier at vi har mye til felles.
Vår lille aldersforskjell betyr ikke noe.
Du skulle sett ansiktet hennes da jeg sa at jeg også var katolikk.
- Hun minner meg om din mor. - Min mor er ikke katolikk.
Men det bør du være i morgen når du møter Janet.
Vi skal tilbringe dagen med henne for å feire nyåret.
- Hva med de 10 000 dollarene? - Hun har dem.
Hun snakker om dem hele tiden. Hun har pengene i tre banker.
Ikke tenk på det, jeg skal nok få has på dem, men jeg må jobbe raskt.
Vi må passe oss for datteren og mannen.
Nå, hva vil du helst gjøre på slutten av året?
- Gjett. - Er jeg ikke for gammel for deg?
- En 45-årig mann? - Nei, du er ikke det.
50 sykepleiere under deg! Jeg forstår ikke hvordan du klarer det.
Ikke sant hun er herlig, Lucy? Så mye ansvar, og så ung.
Ja, sannelig. Hvordan klarer sykehuset seg uten deg i en måned?
Jeg måtte tilbringe litt tid med min fremgangsrike bror.
Jeg ville overbevise ham om å ikke kjøpe det nye huset.
Han er jo ikke engang gift. Han er min bror, men kan være upraktisk.
Det kommer vel av din europeiske oppvekst.
Ja, min søster var heldig som vokste opp i USA, -
-men det var fælt å skilles ad.
Jeg er glad for det. Du er så sjarmerende.
Og søt, med din lille aksent.
Selv om dere har annerledes uttale, ser man at dere er søsken.
- Eller hva, Janet? - Ja, de er som to dråper vann.
Jeg vil helst ikke forlate selskapet, men jeg vet at dere har mye å gjøre.
- Kan jeg fortelle henne det, Charles? - Vær så god.
- Charles og jeg skal gifte oss. - Janet, det er jo fantastisk!
- Ingen vet det, utenom Martha. - Tenke seg til, det er som en drøm.
Men du har rett, vi tre har mye å snakke om.
- Jeg ringer deg senere i kveld. - Nei, jeg skal by dem på middag.
- Så hyggelig. - Ring meg før messen i morgen.
Ha det. Det var flott å møte dere.
Gratulerer. Og godt nyttår.
Hva syntes dere om hatten hennes? Jeg lagde den.
- Du skrev alt om den. - Vil dere se en jeg lagde til meg?
- Veldig gjerne. - Ok, da kan jeg stå modell.
- Så vakker, Janet! - Jeg har laget den selv.
Ikke sant den er søt?
Jeg synes den er henrivende.
Janet, med ditt talent går du glipp av en gyllen mulighet.
Selvsagt. Du burde skaffe deg en liten butikk i New York.
Det må være et lavkostområde.
Med rimelig leie, som Valley Stream.
- For et firma du kunne ha hatt. - Et firma?
- Hun hadde håvet inn pengene. - Men det krever litt startkapital.
- Hvor mye tror du hun trenger? - Jeg ville sagt 10 000 dollar.
Hvis du bestemmer deg for dette må du ikke tenke på pengene.
Jeg har noen sparepenger, og jeg hjelper deg gjerne i gang.
Så snilt, Martha.
Du er så snill. Men jeg trenger dem ikke.
Hun vet ikke at jeg har penger, eller hva, Charles?
Så herlig, Janet.
Dere kan velge hva enn dere føler for. Jeg spanderer.
Du store, 1,85 dollar for en kalvekotelett.
Svinekoteletten er bedre priset. En svinekotelett, takk.
Men dere kan velge hva enn dere vi. Ikke la meg påvirke dere.
Jeg tar svinekoteletten.
Og ikke vær like gnien med potetporsjonen hans.
Hva tar du, Martha?
Kalven. Jeg liker ikke svinekoteletter.
Kalvekotelett til henne. Og ikke bruk så mye saus, den er full av stivelse.
Jeg spiser ofte her.
Nei!
Det er ikke desserten. De er her borte.
Jeg skulle ha visst at dere ville ta meg med til New York.
Da hadde jeg ikke betalt hotellet for januar.
Det er bare den første, og jeg skal sjekke ut på mandag.
- Jeg tar en kaffe til. - La meg gi deg penger.
Glem det, jeg vil kanskje ha noe mer.
Hun spiser for mye.
Hun har alltid hatt en sunn appetitt.
Vi kan dra i morgen tidlig. Men du vil vel gå på messen?
Ja.
Du bør ta ut pengene fra banken på mandag morgen.
Du kan trenge et depositum til hattebutikken, -
- og du får en mye bedre rente i banken min i Valley Stream.
Ja, selvsagt.
Så drar vi umiddelbart til ditt nye hjem.
Vi rekker dessverre ikke frem til Valley Stream før bankene stenger.
Der ser dere. Vi burde ikke ha stoppet og spist en stor lunsj.
Det var slett ikke nødvendig.
Jeg sa jo at jeg blir bilsyk på tom mage.
Vil du at jeg skal kaste opp? Og du brukte lang tid i banken.
- Det er raskere å ta ut kontanter. - Og reise rundt med 10 000 dollar?
For en tanke! Du er ikke så fornuftig som jeg trodde.
Jeg vil at mine to favorittkvinner skal slutte å krangle umiddelbart.
Jeg vil se på mine vakre bilder en stund.
- Har du et fint sted til dem? - Ja visst. Vi henger dem opp i kveld.
Bra!
Det eneste jeg kommer til å savne i Albany er kirken.
Den skal arve alt jeg har.
Du kommer sikkert til å like den katolske kirken i Valley Stream.
Det er jeg overbevist om. Men jeg kommer til å savne St. Agnes.
Og jeg kommer til å savne Albert og Sarah.
Var det virkelig riktig å dra uten å si et ord?
Ja visst! Tenk så overrasket de blir-
- når du ringer dem i morgen: "Nå er jeg mrs Charles Martin."
Mrs Charles Martin.
"Martins hattebutikk." Så søtt.
Da er de på plass i ditt nye hjem.
Aftensmaten var herlig, Martha.
Vil du ikke ha hjelp?
Nei, dere har ting å snakke om.
- Bruk bordet. Jeg rydder bort. - En god idé.
Hent vesken din, så går vi gjennom alt sammen.
Ålreit.
Bra. Jeg foreslår at du setter inn en stor sum i banken min.
Men behold 1000 i kontanter, i tilfelle vi finner en fin butikk.
- De godtar kanskje ikke sjekk. - Ikke engang med dine referanser?
Jeg kjenner ikke alle i Valley Stream, kjære.
Ok. Men jeg låser inn smykkene i en bankboks.
Ikke før etter bryllupet. Jeg vil at bruden min skal skinne.
Ja, selvsagt.
Hva skriver du på de papirene?
- Jeg har en genial idé! - "Overraskelse"?
- Bare skriv under nederst. - Hva skjer så?
Så poster jeg dem i kveld til din datter Sarah, Lucy-
- og fader Nicholas fra St. Agnes. De får dem i morgen tidlig.
"Hva er dette fra Janet? 'Overraskelse'? Hva betyr det?"
Så ringer de hverandre. "Hva er det for en overraskelse?"
Og i morgen tidlig trykker vi opp bryllupskortene.
"Mr og mrs Charles Martin har gleden av å kunngjøre sin vigsel-
- den 3. januar i Valley Stream på Long Island."
"Mrs Martin er den tidligere Janet Fay fra Albany i New York."
"Etter en bryllupsreise til Miami-
- skal de bosette seg i Valley Stream på Long Island i New York."
En bryllupsreise? Til Miami i Florida?
Jeg kan like godt fortelle det nå. Det er min overraskelse til deg.
Å, Charles!
Så herlig!
"Overraskelse!"
For en artig idé.
Nå som du har pennen for hånden kan du like godt signere sjekkene.
I kveld?
Jeg må dra tidlig for å få bryllupskortene ferdige tidsnok.
Jeg kan gå innom banken og sette dem inn for deg.
Charles, du bør gjemme dem.
Ja visst! Jeg har et hemmelig sted nede i kjelleren.
Jeg går ned med dem umiddelbart.
Skriv adressene på overraskelsesbrevene-
- så jeg kan poste dem når jeg kommer opp igjen.
Vi trenger enda et overraskelsesbrev til min nevø i Utica.
Ja visst, skriv noen til. Vi får alltids brukt for noen ekstra.
Martha, bli med meg ned i kjelleren og hjelp meg å gjemme Janets sjekker.
Vil du ikke at jeg skal hjelpe?
Nei, det er mørkt der nede. Du kan skade deg i trappen.
Skriv ferdig adressene mens vi gjør det.
- Jeg tror knapt mine egne øyne. - Du så det jo selv.
Det er det som skjer når man er snill og gir kjærlighet til en kvinne.
Jeg låste døren fra innsiden.
Charles, jeg får ikke opp døren.
- Er alt i orden der nede? - Jeg kommer opp med en gang.
Jeg kommer straks tilbake.
- Døren har gått i vranglås. - Kan jeg ikke åpne den herfra?
- Den går ikke opp. - Skal jeg hente hjelp?
Nei, det er en utgang til hagen her nede.
Men den er også låst, så det tar litt tid å åpne den.
Du kan gjøre deg klar for sengen imens.
Stakkars Martha. Hun er så trøtt.
Hun klarer seg.
Det gjør ikke Martha noe.
- Hva er i veien? Får du ikke sove? - Nei, jeg er så rastløs.
Jeg er ikke vant til fremmede soverom.
- Vil du ha en sovetablett? - Nei, jeg tar ikke tabletter.
- Det var synd. - Beklager at jeg holder deg våken.
- Dere var innelåst i over en time. - Janet, hva bekymrer du deg for?
Ytterdøren fra kjelleren, der du og Charles gikk ut, -
-husker du om dere låste etter dere?
Vi har for mange penger her til å sove med ulåste dører.
Alle dørene er låste.
Sov nå. Du har en stor dag i morgen.
Jeg skal prøve.
Tror du Charles har det bra på sofaen?
Han har det bra. Har du flere spørsmål, eller kan jeg sove?
Hvis ikke du var så trøtt, hadde jeg ville snakke med deg.
Om hva da?
- Om din bror, og deg også. - Hva er det med oss?
Vi sover under samme tak, og jeg kjenner dere knapt.
- Hva vil du vite? - Jeg vet nesten ikke noe om Charles.
- Om fortiden hans, for eksempel. - Må vi ta dette midt på natten?
Jeg har signert alle sjekkene mine, og jeg vet ikke engang hvor de er.
For guds skyld, du ba ham gjemme dem i kjelleren.
Ja, men jeg vet ikke hvor de er.
- Og dere var der nede så lenge. - Vi var innelåste.
Jeg vet det. Men så gikk Charles og postet brevene, -
- vi la oss til å sove, og ingen sa hvor de var.
- Vil du at jeg skal vise deg dem? - Ja.
Jeg nekter! Man kan jo ikke åpne døren.
Charles er kanskje våken og kan vise meg dem.
Hvis han får høre hva du nettopp sa, vet jeg ikke om han vil gifte seg.
Legg deg i sengen og sov, -
- ellers forteller jeg ham om denne samtalen.
Jeg får ikke sove. Jeg er veldig opprørt.
- Hva er det nå? - Jeg burde ha ringt Albert og Sarah.
De har nok hørt at jeg har sjekket ut av hotellet, og de er bekymret.
De får overraskelsesbrevene i morgen.
Hvordan vet du om dem? Du var ikke i rommet da vi skrev dem.
- Jeg overhørte dere fra kjøkkenet. - Hvorfor tyvlyttet du på oss?
Hvorfor tar du ikke en sovetablett? Du hisser deg opp for ingenting.
- Nei, jeg vil låne telefonen. - Hvorfor det?
Jeg vil si fra til Albert og Sarah.
Nei, telefonen er i stuen, og du kan ikke vekke min bror.
- Gjør det i morgen. - Jeg vil gjøre det nå.
- Jeg vil spørre Sarah om sjekkene. - Legg deg nå. Vi løser det i morgen.
- Hvorfor kan jeg ikke ringe henne nå? - Det er sent. Hun blir bekymret.
Nei, hun blir glad for å høre fra meg.
Ring henne i morgen, sa jeg. Legg deg nå!
Janet, jeg gir deg en sovetablett.
Nei, ingen tabletter. Ikke dytt meg!
Jeg vil ringe nå!
Ray, gi henne sjekkene hennes og sett henne på toget til Albany!
Ray? Hvem er Ray?
Hvem er...?
Hun lar meg ikke ringe min datter! Hun ga meg en ørefik.
Hvorfor kaller hun deg Ray?
- Jeg er redd. - Hun vil ha sjekkene sine tilbake.
Jeg hørte det.
Nei, jeg vil ikke ha dem tilbake. Jeg vil bare ringe Sarah.
Jeg vil ikke at hun skal bekymre seg. Kan jeg ikke ringe? Vær så snill.
Jeg ringer og overrasker henne nå.
Hun bekymrer seg for meg. Vær så snill, la meg ringe!
La Martha gi deg noen tabletter først. Du er veldig oppjaget.
De hjelper deg å slappe av. Så kan du ringe datteren din!
Nei! Hvorfor vil du gi meg det? Jeg er redd for tabletter.
- Hva skal vi gjøre med henne, Ray? - Ray?
Jeg vil ikke ha sjekkene, og jeg vil ikke ringe Sarah.
Ålreit? Jeg vil bare gå en tur og samle tankene.
Bare litt frisk luft, og så kommer jeg tilbake.
La sjekkene være i kjelleren der dere gjemte dem.
Vær så snill, legg dere. Jeg kommer straks tilbake.
Jeg tar bare ut smykkene fra vesken og legger dem i frakken.
Hvor er de? Jeg finner dem ikke.
De er ikke her. Noen har tatt smykkene mine!
Jeg finner dem ikke. De er ikke her.
- Du må gjøre det. - Jeg vil ikke.
Hvis du elsker meg, så gjør du det.
Jeg tar ikke med meg noe. Jeg går som jeg er.
Nå!
Slå henne igjen!
Kverk henne!
Kvel henne med denne.
Og flytt henne fra teppet.
- Stram den med denne. - Hjelp meg.
- Herregud! - Du skjelver. Har du feber?
- Hva er i veien? - Ingenting. Du svetter bare.
Ta av deg skjorten, den er våt. Du kommer til å bli forkjølet.
- For guds skyld, skru av lyset. - Ta det med ro, ingen vet om dette.
Bare du og jeg.
Jeg vil legge meg en stund.
Jeg trenger en drink.
Vil du ha lyset på eller av?
La det være på. Jeg vil elske.
OVERRASKELSE!
"Kjære Sarah og Albert."
"Når dere får dette brevet."
"Kommer jeg til å hete mrs Charles Martin."
"Og være på vei til Florida, der jeg skal bo med min nye ektemann."
Vent litt. Hun har alltid med seg disse hvor enn hun går.
Ikke sant det er søtt?
"Kjære Charles, takk for din omtenksomme julehilsen."
"Jeg føler meg tom og ensom rundt juletiden."
"Rainelle fikk en trehjulssykkel, så nå gleder hun seg til våren."
"Hun vil gjerne treffe onkel Charles. Hun ble glad da jeg fortalte-
- at du og tante Martha vurderte å komme på besøk."
"Så, gutter og jenter, den 15. april i år 1865-
- døde Abraham Lincoln, Amerikas forente staters 16. president."
"Hvert år den 12. februar, på fødselsdagen hans, -
- hyller et takknemlig land sin helt som reddet unionen."
Hva betyr "hyller", mamma?
Det var det vi gjorde i dag på Lincolns fødselsdag.
Du var hjemme fra førskolen, og vi hadde flagg på middagsbordet.
- Og en kake til president Lincoln. - Nettopp!
- For en slem mann som skjøt ham. - Han angret sikkert.
Er pappa i himmelen en helt som president Lincoln?
Ja, vennen. Og nå skal mamma legge deg.
Si god natt til onkel Charles og tante Martha.
Men Rainelle, da! Hva er det med deg?
- Hun tilgir meg ikke for halsprøven. - Forkjølelsen var for tre uker siden.
Rainelle, tante Martha skulle jo kjøpe den valpen til deg.
Ok, unge dame. Kom og legg deg. Du er nok overtrøtt.
Jeg går og legger henne.
Hvorfor gjorde du det, Rainelle?
Fødselsdagsfest for Lincoln.
- Nå har jeg sett alt! - Hysj, hun hører deg.
Snart vil hun vel at jeg skal sy flagg som Betsy Ross.
- Hvem er Betsy Ross? - Samme kan det være.
Vi går inn i salongen og snakker.
Jeg er lei av henne og den jækla helsekosten.
Jeg er alltid sulten. På mer enn én måte.
Vi skal til Grand Rapids i morgen for å shoppe. Bare du og jeg.
Jeg er like sulten som deg. Ha litt mer tålmodighet.
- Du har sagt det i tre uker. - Nei.
Hun sa at hun var veldig nære å kjøpe et hus i Muskegon Street.
- Er ikke du økonomisk rådgiver? - Jo, men hun er ikke dum.
Jeg må ta det rolig med henne.
Hun har enda mer enn vi trodde. Han hadde en god forsikring.
Det tar tid å omgjøre det til kontanter.
Og senere?
Hun tror vi skal kjøre til New York, der jeg skal gifte meg med henne.
- Men vi kvitter oss med dem på veien. - Jeg ser at hun er forelsket i deg.
Hva så?
Det er perfekt hvis du har litt mer tålmodighet.
Etter det blir det ingen flere brev eller møter.
Nei, jeg lover.
Vi gifter oss, ok?
Det er rart at dere alltid går inn hit.
- Hvorfor sier du det? - Tja...
John likte seg bedre her enn i hverdagsstuen.
- Han sa det var koseligere. - Så rart. Jeg føler det samme.
Gjett hva vi feirer i overimorgen.
- President Washingtons fødselsdag? - Nei! Den er ikke før 22.
- Men du gjettet riktig måned. - Charles erter deg, Delphine.
Han ba meg nettopp bli med ham til Grand Rapids i morgen-
- for å hjelpe ham å velge ut en valentinsgave til deg.
Så søtt av deg!
Jeg lurer på om Rainelle fant valpen. De burde være tilbake nå.
Som det barnet trenger en far.
- Hun har sansen for Charles. - Ja, men du skjemmer henne bort.
Du duller for mye med henne. Hun kunne gått på førskolen i dag.
Det er ikke noe galt med magen. Du er så bekymret at du blir syk.
Vi ville bare ikke at dere skulle dra til Grand Rapids.
Rainelle ville ha valpen av Charles, og jeg ville være alene med deg.
- Hvorfor det? - Jeg må snakke med deg, Martha.
- Jeg trenger et godt råd. - Hva er det?
- Kan jeg være helt åpen med deg? - Selvsagt.
Jeg vil gifte meg med din bror før vi drar til New York.
- Hvorfor det? - Fordi jeg er gravid.
Martha, Charles og jeg elsker hverandre.
Vi hadde tenkt å gifte oss fra begynnelsen av. Vi lot oss henføre.
Men jeg vil ikke at han skal få vite det før etter at vi er gift.
Jeg vil ikke at det skal påvirke beslutningen hans at jeg er gravid.
Derfor trenger jeg din hjelp.
Du blir tross alt min søster.
- Jeg har aldri hatt en søster før. - Hva vil du at jeg skal gjøre?
Foreslå at vi gifter oss med en gang.
- I morgen, på valentinsdagen. - Han lovet meg.
Jeg vet at du er opprørt. Han ville være helt sikker på-
- at du ikke fikk vite at det foregikk noe mellom oss.
Jeg synes du er herlig med dine gammeldagse verdier.
Det synes også Charles. Han er redd for at du skal få vite-
- at vi ligger med hverandre når du er ute av huset.
Men vi elsker hverandre så høyt at vi ikke kunne noe for det.
- Det forstår du vel? - Ja, jeg forstår.
- Hvorfor gråter du? - Fordi jeg synes synd på deg.
På meg? Hvorfor synes du synd på meg?
Jeg synes synd på deg fordi han ikke kommer til å gifte seg med deg nå.
Vent til du sier at du er på tjukken.
- Du får det til å høres fælt ut. - Er det ikke det?
Hjelp meg å holde det hemmelig.
Skal jeg lyve for min egen bror? Aldri. Du har ødelagt alt.
Herre min! Hva skal jeg gjøre?
Du er i en knipe.
I tillegg til at du mister Charles, blir du gravid og ugift.
Ok, jeg skal hjelpe deg. Men du må gjøre akkurat det jeg sier.
Legg deg i sengen. Jeg kommer straks tilbake.
Ta disse. Det er allergitabletter, men de aborterer babyen ved overdose.
- Nei, det vil jeg ikke. - Ikke vær dum.
- Du kan få et nytt barn senere. - De gjør meg vel ikke syk?
Hadde jeg gitt dem til deg da? Skynd deg før jeg ombestemmer meg.
Her, du må ta flere.
Å nei, jeg må på toalettet.
Svelg dem! Svelg dem, dummen!
- Ta noen til. - Det trengs ikke.
Det var falsk alarm. Oi, jeg blir helt svimmel.
Jeg bør legge meg.
Martha.
Jeg føler meg ikke bra.
Mamma, se på valpen!
Ha deg ut, Rainelle! Løp!
- Hva pokker foregår? - Pass på henne. Jeg kommer tilbake.
Hjelp meg.
Hjelp meg!
- Jeg låste henne inne i skapet. - Hva skjedde med henne?
- Hun fant ut av alt. - Hvordan da?
Jeg vet ikke, Ray. Hun hadde tenkt å ringe politiet.
- Ga du henne tablettene? - Ikke mange nok. Hva skal du gjøre?
Hun har en pistol i skuffen. Hent den.
Du må finne ut av hvordan du skal bli kvitt ungen.
- Hvordan? - Et barnehjem, kanskje.
De hadde stilt en million spørsmål.
Så legg en pute over ansiktet hennes. Bare sørg for å bli kvitt henne.
Du kan like gjerne bli med opp. Vi trenger ikke grave to graver.
Jeg sa jo at hun ikke var i sengen.
Legg jakken på sengen.
Mamma har det bra. Vi lekte bare en lek.
Jeg vil til mamma!
Hun er i kjelleren med valpen som onkel Charles kjøpte til deg.
Du husker vel at hun sa at valpen måtte bo i kjelleren?
Skal vi gå ned og se når mamma leker med valpen i kjelleren?
Kom nå, Rainelle. Nå skal vi hilse på mamma.
Du kan gå ned nå. Alt er tatt hånd om.
Gå opp og pakk så lenge.
Vi må dra herfra raskt.
Hvor skal vi nå, Ray?
Jeg kan ordne et møte med en flott kvinne i New Orleans.
Vi kan være der under Mardi Gras. Hadde du ikke likt det?
Jo, kjære, det hadde jeg likt.
Hold meg.
- Og du skal ikke elske med henne? - Må du spørre om det igjen?
Har jeg ikke lovet det? Jeg rørte jo ikke Delphine.
Ikke på en hel måned. Stoler du ikke på meg?
Jo, jeg stoler på deg, min kjære.
Vi tilbringer resten av vinteren i New Orleans.
Dette blir aller siste gang. Jeg lover.
Og til våren...
Sett meg over til politiet.
Hallo, er dette politiet?
Jeg er nabo av mrs Delphine Downing.
Byron Center Road 3435.
Det er noe galt der borte.
Hvordan jeg vet det? Fordi jeg hørte et skudd.
Nå foregår det noe merkelig i kjelleren.
3435, det stemmer.
Det har ikke noe å si hvem jeg er. Bare kom dere bort dit.
- Hvem er det? - Bare en nabo, vil jeg tro.
Bli kvitt dem! Og pakk ferdig!
Du trenger den ikke nå.
Jeg har uansett aldri likt den.
Gå ned i kjelleren. Jeg tar hånd om alt.
- Hallo, Martha. - På tide å møte i retten?
- Er du nervøs? - Ja.
Den første dagen er verst.
Det blir en lang rettssak. Du blir vant til det.
Jeg får i hvert fall møte Ray igjen. Det har gått fire måneder.
De sier at han fortsatt elsker meg, men de har jo fortalt mange løgner.
Da har jeg noe hyggelig til deg. Et brev fra ham. Det er tillatt nå.
- Kan jeg være alene med det? - Jeg venter borte ved vinduet.
Kjære Martha.
Jeg vil rope ut min kjærlighet til deg så hele verden hører det.
Kanskje vi kan tilbringe tid sammen en gang når vi er gamle og grå.
Men uansett hva som skjer med oss, vil jeg at du skal huske én ting.
Du, og bare du, er den eneste kvinnen jeg noensinne har elsket.
Du er den eneste kvinnen jeg noensinne kommer til å elske, -
-nå og bortenfor graven.
Ray.
Martha Beck og Raymond Fernandez ble henrettet med elektrisk støt-
-i Sing Sing 8. mars 1951.
Tekstadministrasjon: www.btistudios.com